År 120 marscherade romerska arméns nionde legion-
-in i det okuvade norra Britannien.
De sågs aldrig mer.
Alla 5 000 man försvann tillsammans med sitt högt skattade fälttecken:
Örnen
Vanärad av denna kostsamma förlust-
-befallde kejsar Hadrianus att man skulle bygga en stor mur-
-för att skära av norra Britannien för alltid.
Hadrianus mur markerade slutet på den kända världen.
20 år senare Romersk-ockuperade södra Britannien
Marcus Flavius Aquila.
4. galliska kohorten, 2. legionen. Jag ska avlösa centurionen.
Lutorius Drusillus Salinator, tillförordnad garnisonschef.
-Var är garnisonschefen? -Han gav sig av i morse.
Han hade bråttom härifrån.
Tjänstgöringslistan och nycklarna till lönekistan.
-lngen kassachef? -Nej. Tyvärr blir det ditt jobb.
Som du säkert har märkt så har vi lite problem med latrinerna.
-Men vi har folk som jobbar på det. -Utan framgång.
-Är det här ditt första befäl? -Ja.
Varför valde du Britannien?
Du har familjekopplingar, antar jag.
Nej. Jag såg att fortet är i dåligt skick.
Vi måste göra nåt åt det.
Ja, centurion.
ln i ledet, soldat!
Du där, ställ upp!
Vår nye centurion: Marcus Flavius Aquila.
-Var är vår nybakade centurion? -Han packar väl upp sitt reglemente.
-Marcus Aquila är fläckad. -Du vet vem hans far var?
-Mannen som förlorade niondes örn. -För att inte tala om 5 000 man.
Det var en smula tankspritt.
-Jag hörde att han ville komma hit. -Till det här rövhålet?
Jag har marscherat med örnarna i 23 år och känner igen dåliga omen.
Den gossen är ett dåligt omen.
Mithra, ljusets herre.
Var snäll och hjälp mig, våra fäders fader.
Hjälp mig leda mina män väl.
Låt mig inte vanära min legion.
Var snäll och hjälp mig att återvinna min familjs heder.
Gräv djupt, gossar!
Era liv hänger på dessa försvarsverk.
Ni måste slå och träffa exakt! Kraft, fart och precision!
Spannmålsleveransen kom inte. Skicka ut en patrull att undersöka.
En dag sent betyder inget här.
Det gör det för mig. Skicka ut patrullen.
Det är farligt. Vi har fått rapporter om en druid som går runt i byarna.
Just nu hade jag inte skickat ut en patrull.
Mannarna måste äta också.
Patrull, framåt marsch!
Vänster, höger, vänster!
-Väck Lutorius. -Ja, centurion.
-Hörde du det där? -Ursäkta?
Jag hoppas att patrullen har det bra.
-Jag verkar ha väckt dig i onödan. -Vad hörde du?
Det är troligen bara boskap.
Där. Det.
Hörde du det?
Förbannade mörker.
Ska jag skicka ut mannarna?
Om det bara är boskap tackar de dig inte.
Hellre arga än döda.
Kalla ut dem. Men tyst.
Ja, centurion.
Soldat, vakna.
Jäkla hjälmar!
Kom igen! Rör på påkarna!
Hämta en fackla!
Håll linjen!
Håll ställningarna!
-Centurion. -Bra gjort, centurion.
Solljuset vare med dig, broder.
Många fler av oss hade legat där.
Har patrullen synts till?
Centurion!
Våra gudar ger oss segern i dag!
Ner på knä, ondskans avföda!
Ni har stulit våra marker och dödat våra söner!
Ni har besudlat våra döttrar!
Jag förbannar er!
Jag låter dem inte dö. Samla 50 man ur reserven och håll dem vid porten.
Centurion, låt mig få leda dem.
Det var mitt beslut att skicka ut dem. Det är mitt ansvar att få hem dem.
Mithra, ljusets herre, låt mig inte bringa olycka över min legion.
Ta emot mitt offer så att jag inte bringar olycka över min legion.
På min order bildar vi sköldpadda!
Klara! Öppna porten!
Legion, språngmarsch!
Sköldpadda!
Nu!
Gå framåt!
Försvarscirkel!
Håll cirkeln!
Dra åt cirkeln!
Håll cirkeln!
Här, skär loss de andra.
Håll cirkeln!
Tillbaka! Tillbaka!
-Spring! -Anfall!
Spring!
Far, var är du?
Far?
Vila nu. Ligg stilla.
Stilla.
Var är jag?
Du är kvar i Britannien. Calleva.
-Calleva? -Fortets läkare skickade hit dig.
700 mil på en åsnekärra.
Med din skada är det ett under att du inte dog.
Jag är din farbror. Aquila.
Vi möts inte under de bästa omständigheterna.
Men du överlever och vi får gott om tid att lära känna dig.
Var snäll och ligg stilla. - Patienten måste vila.
Hoppas medicinen han ger dig gör dig gott.
Den luktar vidrigt. Som en av hans fisar.
Mina män... Vad hände med mina män?
Dina män räddades. Tack vare din insats.
Vila nu.
Marcus?
Du har besök.
-Lutorius. -Centurion.
-Mannarna har frågat om dig. -Och hur är det med dem?
De är angelägna om att få veta hur deras centurion mår.
-Hade du nyheter till min brorson? -Ja. Förlåt. Vi har hört från Rom.
För att ha hållit fortet i yttersta trångmål har fjärde kohorten-
-tilldelats guldlagerkransen.
Från i dag bär deras baner den första kransen.
Hälsa mannarna att jag inte kan bli stoltare.
Det är inte allt, centurion.
De har tilldelat dig ett armband för särdeles tapperhet.
Och ett hedersamt avsked-
-på grund av dina skador.
Omnämnandet lyder: ''Ära och trohet.''
''Ära och trohet''...
Får jag bli den förste att gratulera dig?
Det var snällt av dig att resa så långt.
Centurion.
Tack, Lutorius.
Stephanos. Låt honom vara.
Det finns ingen medicin mot det.
Spring!
Hjälp honom ner.
Akta.
Försiktigt.
Det är roligt.
Hurdan var min far?
Din far?
Din far var den perfekte romaren. Med allt vad det innebär.
Var mannen som förlorade örnen den perfekte romaren?
Hur örnen förlorades vet ingen.
Men om din far dog för att skydda den så dog han ärofullt.
Det intalar vi oss. Men om han inte gjorde det då?
Tänk om han var en ynkrygg och flydde.
Och nu en kamp intill döden!
Det är en slav. En gladiator mot en slav är aldrig en rättvis kamp!
Kom igen!
Kom igen! Slåss.
Det där är mod. Han kommer att beröva sig livet.
Titta på det. Titta på det!
Kom igen nu!
Slåss!
-Res dig upp! -Upp och slåss!
Res dig upp! Slåss!
Döda honom!
Döda honom! Döda honom!
Liv! Liv!
Liv!
Låt honom leva. Upp med tummarna, era tokar!
Liv! Allihop, liv! Låt honom leva!
-Få upp tummarna! -Liv!
Kom igen, era tokar! Upp med tummarna!
Liv! Liv!
Kom igen! Låt honom leva!
Det där väntade jag mig inte.
Varför räddade du honom?
Stephanos!
Jag beslutade att Stephanos är för gammal för att tjäna två herrar.
-Så du får din egen slav. -Jag behöver ingen egen slav.
Marcus...
-Jag borde ha blivit rådfrågad. -Jo...men det blev du inte.
Slav!
Han heter Esca.
-Jag behöver dig inte. -Jag ville inte bli köpt.
Du skulle ha rymt. Min farbror hade inte stoppat dig.
Du räddade mitt liv. Jag står i hedersskuld till dig.
Mot din vilja.
-lngen man ska tigga för sitt liv. -Det gjorde du inte.
Jag gjorde det å dina vägnar. Och jag menade inget med det.
Jag är son till en brigant som aldrig bröt sina löften.
Min fars dolk är min boja.
Jag hatar allt du står för, allt du är.
Men du räddade mig.
Och därför måste jag tjäna dig.
Vem tillsåg detta sår?
-Läkaren på fortet. -Var han full? Det är en sabla röra.
Du måste ha haft ont hela tiden.
Skickade honom 700 mil på en kärra. Det kostade honom nästan livet.
Jag måste öppna det igen. Det finns metall kvar där.
Om det måste göras, låt honom göra det.
Det är över innan du vet ordet av. Jag har skråets bästa knivar.
Lite vin.
-Klar? -Klar.
Du kan gå.
Nej. Jag behöver slaven för att hålla fast dig.
-Kan inte min farbror göra det? -Jag? Nej.
Jag har börjat avsky åsynen av blod.
Särskilt blodet från en som jag håller av.
Var stark.
Fort nu. Håll fast honom.
Lägg hela din tyngd på honom, slav!
Hårdare!
Ta ett djupt andetag. När jag säger nu, blås ut luften.
Nu!
Skämde jag ut mig?
Tack.
Där är han.
Spjut! Nu!
Genskjut honom!
Vad jag minns så verkade han tycka om dig.
Tillåt mig presentera min brorson Marcus Flavius Aquila.
Claudius Marcellus, min gamle vän och sjätte legionens ärade legat.
Din farbror är en gammal sparringpartner.
Tribun Servius Placidus. En oumbärlig medlem av min stab.
Maten är klar. Kokt ägg och fisk.
Spring inte omkull varandra...!
Om jag fick bestämma skulle jag vara soldat hela livet.
Men min far kommer att kräva att jag går in i politiken.
Har vi träffats förut?
-Det tvivlar jag på. -Tribunsällskapet i Rom?
-Nej, jag var bara kohort-centurion. -Just det, nu minns jag.
Flavius Aquila. Din far marscherade också med örnarna. lnte sant?
Han ledde niondes första kohort.
Så klart, nionde. Alla romare kommer ihåg nionde.
På tal om nionde - det har nyligen cirkulerat rykten längs muren.
Rykten. Rykten!
Britannien är fullt av bara rykten.
De säger att örnen har setts.
Den dyrkas som en gudom i ett stamtempel i fjärran nord.
En örn i det målade folkets händer. Ett mäktigt vapen.
Man måste fråga sig hur en romare blev av med den.
Om det är sant måste vi agera.
Vad hade Rom sagt?
Förlorad örn - förlorad ära. Förlorad ära - allt förlorat.
Rom hade gärna fått tillbaka örnen, men politik är politik.
lngen senator riskerar tusentals liv för en besudlad legion.
-Jag är maktlös. -lnte om du skickar en man.
Norr om muren?
-lngen romare kan överleva där uppe. -Har nån nånsin försökt?
Nej. Och det är det militära argumentet.
Att försöka vore att misslyckas.
En man gömmer sig lättare än en armé. lngen hade anat hans närvaro.
Det är för riskabelt.
Niondes förlust var förödmjukande nog utan ännu en meningslös död.
Marcus.
Du kan inte låta typer som han påverka dig så här.
Han har ingen aning om hur du och jag har levt våra liv.
Så långt tillbaka jag kan minnas-
-har jag bara velat bli soldat, som min far.
Jag vet.
Jag kan ännu se honom, rida iväg för sista gången.
Jag kan fortfarande känna hur stolt jag var.
Min far. Centurion för nionde legionens första kohort.
Kan du föreställa dig något mer storslaget-
-än att vara soldat och tjäna Rom med mod och trohet?
-Det gjorde du, min gosse. -För vad?!
-Ett hedersamt avsked? -Det är ödet.
Det ligger i gudarnas händer.
När jag blev centurion-
-frågade de mig var jag ville posteras.
Jag visste svaret innan de hade frågat.
Britannien. Det var där min far förlorade örnen.
Jeg skulle vinna så mycket ära-
-att ingen romare nånsin skulle våga föra hans namn på tal igen.
Vad gör jag nu?
Jag sitter och hör en bortskämd politikerson skymda vår familjs namn!
Jag tänker inte sitta i en villa under återstoden av mitt liv-
-och bara ruttna och minnas.
Om jag inte kan återvinna min familjs ära genom att vara soldat-
-så ska jag göra det genom att hitta den förlorade örnen.
Du kan inte. lngen romare överlever ensam norr om muren.
- Du kan inte. - Då tar jag med Esca.
Han talar språket.
-Esca? -Varför inte?
För att han är britt.
Han är måhända inte från norr om muren, men han är britt.
Och han skär halsen av dig så fort ni är ensamma.
Det gör han inte.
-Han gav mig sitt ord. -Sitt ord?
Han är slav.
Han säger det han säger och gör det han gör för att han måste.
När ni väl är utanför muren...
Om jag har fel, så dör jag.
Och det är så det ska vara.
HADRlANUS MUR
-Vart är ni på väg? -Norrut.
Sa de inte till er att det här är världens ände?
Öppna bara porten, soldat.
Vi ses i livet efter detta, romare.
Vilka gjorde detta?
Vilda krigare.
Vet du, ibland...
...drömmer jag om att jag ska hitta min far vid liv här uppe.
Att han överlevde på en undangömd plats.
Är det därför du är här? För att hitta din far?
Nej.
Vi är här för att hitta örnen.
Hur kan en metallbit betyda så mycket för dig?
Örnen är inte en metallbit. Örnen är Rom.
Den är en symbol för vår ära.
För varje seger, varje bedrift.
Var än örnen är kan vi säga: ''Rom gjorde det där''.
Du hade inte förstått. Hur kan du förstå?
Min far var Cunoval-
-bärare av briganternas blå krigssköld-
-och 500 spjuts herre.
För sju år sen tog ni vårt land och vi reste oss mot er.
Min far och mina två bröder dog.
Min mor också.
Min far dödade henne innan legionärerna bröt sig igenom.
Han visste vad de skulle göra med henne.
Hon föll på knä framför honom och han skar av halsen på henne.
Rom gjorde även det.
Höglandet.
-Vilken väg? -Det är upp till dig.
5 000 man kan försvinna i en dal.
Det finns tusentals dalar.
Vi kan leta i månader och ändå inte hitta nåt.
Norrut.
Vilka vi än möter, låt mig stå för pratet.
Om de får veta att du är romare dödar de dig.
Och mig.
Titta inte.
Du har tre vilda krigare bakom dig på andra sidan floden.
Hur många bakom mig?
Jag ser ingen.
De är där.
Är du redo?
Nästa gång tvekar du inte.
Stanna här.
Han såg legionen marschera norrut, men de kom inte tillbaka denna väg.
-Han måste veta mer än så. -Han säger att han inte gör det.
-Fråga honom igen. -Nej.
-Vad gör du? -Nog!
Nog. lnga fler knep. lnga fler lögner.
Fråga honom vart legionen tog vägen.
Fråga honom!
Romarna som kom hit för många år sen...
Vart tog de vägen?
l den stora skogen-
-bortom de snöklädda bergen-
-finns en som kan berätta det ni vill veta.
Döda honom!
Döda honom.
-Nu! -Hakremsärr.
Bara en romersk hjälm lämnar såna.
Han är legionär.
Varför letar ni efter mig?
Vad heter du?
Jag kallas Guern.
Mitt namn är Lucius Caius Metellus.
Nionde legionens första kohort.
Hur har du överlevt här uppe så länge?
Min stam hette Selgovae.
De tog emot mig och gjorde mig till en av dem.
Jag har en kvinna och två söner.
Mitt liv finns här nu.
Jag litar inte på honom.
-Han är desertör. -Det vet vi inte.
Han är ändå romare.
Han var romare när han stack.
Jag vet inte vad din fars order var, men...
Det enda jag vet är...
...att vi förtjänade det.
Vad skulle de norrut och göra? Här finns inget värt att ta.
Kunde de inte ha nöjt sig med det de hade?
De måste alltid straffa och fortsätta i jakt på mer erövringar-
-mer landområden, mer krig.
Berätta bara vad som hände.
När ordern kom till nionde att marschera norrut var det höst.
Värsta vädret de haft på åratal.
l veckor marscherade vi. De syntes inte till.
Plötsligt dök de upp ur dimman.
Vi hörde hur de dödade männen längst bak, en efter en.
Till slut slutade vi söka öppen mark och vände om och mötte dem.
Legionens sista dagar...
Jag har aldrig varit så rädd.
Vi stred rygg mot rygg.
Utan sömn. Vi pissade där vi stod.
De kastade sig över oss som djur.
Det här var dödens fält.
Alla de nordliga stammarna var här.
Men de värsta...
...var sälfolkets målade krigare.
De högg av de dödas fötter-
-så att deras själar inte kunde gå in i livet efter detta.
De använde stenarna där som altare att döda befälen på.
De slet ut deras hjärtan medan de fortfarande levde.
Vi kunde höra dem offras.
Min far? Vad hände med honom?
Sist jag såg din far var han omringad av sälfolkets krigare.
Dog han stridande?
-Dog han stridande? -Jag vet inte.
Jag flydde före slutet. Många av oss gjorde det.
-Din ynkrygg. -Nej.
Du var inte här.
Du vet inte hur det var.
Vem har örnen?
De säger att sälfolket har den.
Hur hittar jag dem?
Han vet.
Han är brigant.
De stred här.
Du visste att den platsen fanns, va?
Vi har ödslat veckor på att leta när du hela tiden kunde sagt det.
Din stam var där. Och de slaktade min fars män som hundar.
Din far kom för att döda!
Han kom för att straffa oss för att vi vägrade böja oss för Rom.
Ja, jag hade hört talas om platsen.
För mig och mitt folk är det en hjältarnas plats.
-Du är fortfarande min slav! -Du hade legat död i diket utan mig!
Vem är du?
Jag är Esca.
Son till Cunoval.
Briganternas dräpte hövding.
Vem är det du talar med på det romerska språket?
Min slav.
Det är sant.
Deras gud märker dem alla med samma ärr.
Min far skulle vilja se en sån slav.
Du blir min gäst.
Du måste lära din slav att inte tala med dig som han gör.
Vi ska hjälpa dig.
Nej! Vad händer?
Nej! Esca?
Esca?
Gick jakten bra?
Jakten gick bra, far.
Ska jag äta dessa män också?
Jag kommer med en gäst: Esca.
Äldste sonen till Cunoval, briganternas dräpte hövding.
Och hans slav.
En romare.
Har slaven ett namn?
Marcus Flavius Aquila.
Jag har fört hem många romare till min by, Marcus Flavius Aquila.
Men aldrig med deras huvud kvar på deras kropp.
Välkommen, Esca, Cunovals son.
Kom, ät med oss.
Esca, vad händer?
Du är min slav.
Ta honom dit han ska.
Här kommer den romerske slaven.
-En romare. -Kan du tänka dig?
Varför är du här?
Jag drog norrut för att slippa ifrån Rom.
Mitt hjärta jagar en plats där jag kan vara fri.
Jag lurade romaren till att hjälpa mig hit.
Du!
Titta inte på henne, slav!
-Vad är det? -Han tittade på min syster!
Alla romare är vildar.
Jag har sett vad de gör med sina fångar.
Såna typer går inte att lita på.
Knäböj!
Ner på knä!
Gör det!
Om det behagar dig... döda honom.
Nej.
Du är min gäst och han är din egendom.
Så länge du litar på honom får han leva.
När jag får chansen-
-kommer jag att döda dig.
Lyssna! Hör ni ljudet?
Hör ni ert hjärta slå?
Känn elden i er mage!
Drick!
Det är dags att fira-
-att våra unga män blir krigare.
Marcus.
Marcus!
Det är dags.
Vi måste göra det nu.
Det är vår enda chans, när de sover.
Jag trodde att jag hade förlorat dig.
Skynda dig.
Vi har bråttom. Nu går vi.
Vi måste gå nu.
Förrädare!
Var fick du tag på min fars ring?
Bara ännu en död romare.
Det fega kräket föll ner på knä och tiggde för sitt liv.
Vad sa han?
Vi måste gå.
Esca!
-Ska du iväg? -Ja.
Får jag följa med?
Gå hem till din familj.
Min far blir arg.
Säg till honom när han vaknar-
-att Esca är hemskt ledsen, men han måste ge sig av nu.
lnte förrän han vaknar, va?
Esca.
Om han väcker dem dör vi. Och du vet det.
-Han har inga skäl att skydda oss. -Litar du på mig?
Han förråder oss inte.
Har de stuckit?
De har stuckit!
-Hur många dar till muren? -Om vi rider fort: fyra, kanske fem.
-De hinner aldrig ifatt till fots. -Har du sett dem springa?
Du är skadad. Varför sa du inget?
-Det är ditt dåliga ben. Sätt dig. -Vi hinner inte nu.
l grottan...hövdingen... Vad sa han?
Vi hinner inte med det nu.
De kommer.
En halv dag efter. Vinden ljuger alltid.
lngen eld. Det är för farligt.
Jag äter inte det där. Jag är ingen vilde.
Dö då som en romare.
Du har förlorat mycket blod.
Du måste hålla orken uppe.
Ät.
Det är dags att ge sig av.
De kan ta genvägar som hästarna inte klarar.
Kom igen! Fortsätt.
Nej!
Vi måste hålla oss vid floden. De springer snabbt tillbaka.
-Vila. -Vi kan inte.
Du måste vila!
Du måste vila.
Kom.
-Jag kan inte fortsätta. -Jo då, du behöver bara vila.
Ta örnen. Om du hittar hästar, kom tillbaka.
Om inte, fortsätt söderut.
-Se till att örnen kommer till Rom. -Jag lämnar dig inte här.
Vanära mig inte. Ta den.
Har jag färdats så här långt med dig så lämnar jag dig inte nu.
Esca...jag beordrar dig. Ta den.
Jag svor en hedersed om att aldrig överge dig.
Om du vill att jag ska ge mig av-
-frige mig.
Ge mig min frihet.
Du är fri.
Du är fri, min vän.
-Ta den. -Nej.
Jag kommer tillbaka.
Legion, halt!
Din fars legionärer.
Du hade fel.
De döda kan leva.
Min skam förbjöd mig att berätta det förut.
Men jag såg din far dö.
Vad någon än säger till dig så var han ingen ynkrygg.
Han stred tappert in i det sista.
Jag såg det.
Den siste romare som höll örnen var din far.
Er order, centurion?
Du har hedrat min fars minne nog.
Du behöver inte göra det här.
När jag flydde från din far-
-flydde jag från mig själv.
Ge ordern, centurion.
Gör er klara att försvara örnen!
Esca!
Så här går det för dem som förråder sina egna!
Dra svärd!
Låt oss minnas de män som stred och dog i ärans namn.
Romare och britter.
Min far och din.
Fäder.
Bröder.
Söner.
Må fred och ära följa er.
Må ni inte möta mer strid.
Må era själar få vingar och flyga högt-
-med niondes örn.
För min far.
Min käre gosse...
Jag gratulerar dig. Rom gratulerar dig.
Och din familjs anseende är återställt.
Senaten kommer att vilja ombilda den nionde.
De kanske kan belöna dig genom att göra dig till dess chef.
Hur i all världen bar du dig åt?
-Med bara en slav till hjälp... -Han är ingen slav.
Och han vet mer om ära och frihet än du nånsin kommer att göra.
Vad gör vi nu?
Du får bestämma.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 201 1
ANSVARlG UTGlVARE: PlA GRÜNLER